Съжалявам, но без момиче не можете да влезете. - Жена ми е вътре.
Изобщо не ми дреме. - Така ли? - Ъхъ.
Я се шибай! - Ти се шибай. - Не, не.
Това е съпругът ми.
Добре, това е съпругът ви.
Но се успокойте.
Не правете бунт тук. - Добре.
Всичко е наред, момчета.
Мир!
Сибел!
Съжалявам, че избягах.
Всичко е наред.
Май съм се побъркал.
На всеки се случва.
Хей, бейби. Добре ли си? - Какво желаеш? - Не виждаш ли, че желая теб!
Разкарай се! - Бъди все така готина, бейби!
Хей, това е моята жена. - Какво? - Кахит!
Какво, Кахит... Чакай малко!
Лицето ти не изглежда особено прелестно.
Просто се опитвам да изглеждам добре.
Копелета.
Защо? Ти си едно от тях.
Познавам толкова малка част от теб.
Тогава се постарай да ме опознаеш по-добре.
Спри!
Спри! Стига!
Не мога! Не мога!
Ако правим това, ти си мой съпруг, а аз съм твоя жена.
Разбираш ли?
Аз съм влюбен!
Влюбен!
Тя ме омагьоса.
Спри, момче! Казвам ти, спри!
Забрави за любовта си. Виж се как изглеждаш!
Знаеш ли въобще какво е любовта?
Любовта е въртележка!
Винаги в кръг, но получаваш само дървен кон!
Ти не разбираш! Не разбираш!
Тя се казваше Катарина.
Много щастлив човек беше.
Като дете.
Тя винаги се усмихваше.
Всички я харесваха.
Наистина я харесвах.
С какво се занимаваше? - Рисуваше.
Кахит обичаше ли я?
Да, много.
Що за странна връзка има между вас?
Той е мой съпруг и аз съм негова жена.
Обичате ли се?
Ти не би разбрала това.
Да, предполагам, че съм твърде тъпа.
Дори аз не го разбирам.
Аз и Кахит се чукаме от време на време.
Сибел! - Какво правиш тук?
Исках да те видя. - Защо?
Нико, слушай. Спахме заедно. Исках да разбера как си в леглото.
Сега зная. Ти се отдръпни и аз ще направя същото, става ли?
Какво е това? - Махни си ръцете от мен! Аз съм омъжена жена.
Аз съм омъжена туркиня и ако се приближиш прекалено много, съпругът ми ще те убие. Разбра ли?
Кога се омъжи тя?
Кажи ми, що за лош съпруг си ти!
Твоето момиче се занася с други мъже, а на теб не ти пука.
Ти въобще чукаш ли я?
Ти си й сводник, нали?
Майната ти! - Нико, говориш прекалено много.
Достатъчно пари ли печелиш от путката й?
Кажи ми...
Колко би ми струвало да я чукам в гъза?
50 евро достатъчно ли е?
В бордея на това му казват "гръцко".
Искам да чукам туркиня по гръцки!
Нико!
Повикай лекар!
АКТ НА РЕВНОСТ В "ST. PAULI"
Слушай, не можеш да останеш тук.
Трябва да напуснеш утре сутринта. Без някой да те види.
Иначе те ще ме разкъсат на парчета!
Разбра ли ме?
Да.
Няма ли някой, при който би могла да отидеш? Отговори ми!
Не.
Мътните го взели!
И какво искаш да направя сега?
Те ще ме убият.
Кой? - Семейството ми.
Семейството ти! Какво очакваш?
Ти оплескваш нещата непрекъснато и после: "Семейството ми..."!
Трябва да има някой в Турция?
Ами, да... - Иди там.
- Ами Кахит? - Какво те засяга Кахит?
Не виждаш ли какво му причини?
Съсипа живота му!
"Ами Кахит?!"
Слушай,
наистина ли обичаш Кахит?
Да.
Тогава му направи услуга:
върви!
Защо плачеш, чернокоса красавице?
Всичко, което се появява, изчезва отново. Не плачи.
Дори и ако твоето ридание стигне до небесата.
Всичко, което се появява, изчезва отново. Не плачи.
Каквото и да се случи, след всяка зима идва пролетта.
Всичко, което се появява, изчезва отново. Не плачи.
Моля, не подавайте и не вземайте вещи един от друг.
Моля, не говорете помежду си за случилото се.
Моля, затворете вратата.
Ще те чакам.
Сложи си колана, Сибел.
Косата ти изглежда чудесно!
Гладна ли си?
Не.
Какво искаш да правим сега?
Можеш ли да ми намериш работа?
Във фризьорски салон?
Все ми е едно.
Ще видим...
Усмивка!
Как върви?
Отлично.
Сибел, не се притеснявай.
Това е само за известно време.
Чакам отговор от бръснаря Ахмет.
Щом там започнат да търсят хора, ще си на работа.
Пази се. Аз съм ей там.
Харесва ли ти хотелът?
Да ти кажа ли една тайна?
Един ден аз ще отговарям за всичко това.
След няколко години аз ще управлявам хотела...
Тогава ще можеш да работиш там.
Как ти се струва това?
Можеш да вярваш само на себе си.
Може ли да получа ракия?
Липсва ли ти Кахит?
Давай, Сибел!
Аз отивам на тази дата и се качвам на асансьора.
Това е стара сграда с асансьори от 80-те.
Ти стигаш до горе, но не можеш да отвориш вратата. Има стена...
Ти не си оттук, нали?
Как разбра?
Просто го знаех.
Слушайте, момчета...
Къде мога да намеря дрога?
Луда ли си?
Къде си била?
Мотах се. - Къде?
Това е моя работа. - Сибел!
Скъпи мой съпруже,
няколко седмици минаха, откакто съм тук.
Истанбул е шарен град. Пълен с живот.
Единственият, който не е жив, съм аз.
Единственото, което правя, е да се опитвам да оцелявам.
Аллах ни изпраща изпитание. Аллах?
Аллах? Не знам как да вярвам в него след всичко, което се случи.
Твоят жребий е по-тежък,
но затворът е единственото, за което мога да мисля, ако мисля за живота ми тук.
Работя като камериерка в хотел "Мармора". Селма ми осигури тази работа.
Селма, която уважавах толкова много.
Сега изпитвам само презрение.
Надявам се да си добре.
Целувки и прегръдки: Сибел
Търсите ли някого?
Търся дрога.
Каква дрога?
Няма значение.
Какво е това? - Опиум.
Искаш да го пробваш?
Дай на мен.
Дръпни...
Можеш да работиш за мен...
Можеш също така да живееш тук, ако искаш...
Какво става? - Изнасям се.
Къде искаш да отидеш? - Срещнах някои хора.
Какви хора?
Просто хора... - Сибел. Не отивай.
За да стана като теб? Да работя, да спя, да работя...
Ето защо си разведена!
Сибел!
Да...
Върви си!
Хей, маце!
Какво правиш на улицата по това време?
Да не си се изгубила?
Имаш ли нужда от мъж? Чакай малко!
Прибери се вкъщи и чукай майките си!
Спри да се смееш!
Кучка!
Достатъчно! Достатъчно!
Кучи син! Това ли е всичко, което можеш?
Момиче, разкарай се!
Майната ти!
Кого искаш да чукаш?
Достатъчно ли е? Сега достатъчно ли е?
Да ви го начукам и на вас, и на семействата ви!
Какво беше това?
Педерасти!
Кучи син!
Ела тук!
Мамицата му!
О, Боже, убил съм я!
По дяволите, мътните го взели!
Това ли искаше? Това ли искаше?
Бягай, братко! Измъквай се!
Добър ли е вкусът?
Много добър! - Нали?
Правят добри шашлици тук. Ето защо идвам тук често.
Наздраве!
Наздраве, Сереф!
Какво искаш да правим сега?
Отивам в Истанбул.
При Сибел?
Да.
На нищо ли се не научи?
Без нея не бих могъл да го постигна.
Да постигнеш какво?
Да оцелея!
Добре.
Вземи това!
Какво е това? - Вземи го!
Запазих го за теб!
Вземи го и отиди в Турция!
Не мога! - Вземи го, веднага!
Не.
Съжалявам, но не мога. - Стига си дрънкал глупости!
Аз съм твой чичо. Спомняш ли си?
Хайде да отиваме в Турция.
Благодаря ти!
Шурей?
Къде е сестра ти?
Нямам сестра.
Но имате една и съща майка, нали?
Как майка ти се справя с това?
Трябваше да опазим репутацията си!
Разбираш това.
И?
Опазихте ли репутацията си?
Накъде?
Не зная.
Ако дори ти не знаеш, как аз бих могъл да зная? - Давай право напред!
Добре.
Откъде си?
Хамбург. - Ти си от Хамбург?
Да. - Хей, аз съм от Мюнхен! - Господи, ти си от Бавария?
Е, поне в последния си живот бях оттам. Но сега съм тук.
Депортираха ме.
Депортираха, разбираш ли?
Защо? - Наркотици.
О, да.
Как да продължа? Надясно, наляво?
Кажи нещо.
Отведи ме в някой евтин хотел.
Има... Хъм!
Точно нещо подходящо за теб, "Гранд хотел Лондон".
Между нас казано... Има призраци в тази къща.
Подготвените материали са добре. Сложили сте логото на правилното място,
но в този образец то е прекалено малко. Искам да бъде по-голямо.
Шрифтът не ми харесва.
Трябва да изберем един от тези.
Имате ли друг образец?
Дошъл е някой, който иска да говори с вас. - Кой?
Може ли да продължим по-късно? - Разбира се.
Здравей, Селма.
Добре дошъл.
Благодаря.
Седни.
Да, моля.
Радвам се, че си преминал през това и си оживял! - Благодаря.
Как си?
Добре. А ти?
Както можеш да видиш...
Още съм сама...
Може ли да получа чаша вода? - Извинявай.
Чаша вода за господина, моля, и червено вино за мен.
Това е за теб.
Не беше необходимо. - Не си заслужава да го споменаваме.
Благодаря ти. Къде си отседнал?
В "Гранд хотел Лондон".
Приятен хотел. - Не е лош.
Благодаря.
Къде е Сибел?
Тук е. В Истанбул.
Искам да се срещна с нея. Моля те.
Не е възможно. - Защо?
Тя има нов живот. Щастлива е.
Има си приятел. Има си дъщеря.
Тя няма нужда от теб.
Изгубих се преди много време.
Разбираш ли?
Не.
Аз не.
Ало?
Кахит?
Сибел?
Не мога да говоря в момента. За колко време си в града?
Докато те видя.
Ало?
Има обаждане за вас.
Сем е в Зонгулдак за два дни.
Няма да се прибера тази нощ.
Можеш ли да се погрижиш за Памук?
Сладурче, оставаш ли с мен?
Може би няма да се върна и утре.
Но в някой момент ще се върнеш, нали?
Надявам се, че знаеш какво правиш.
Не, не зная.
Желая ти всичко най-добро.
Какво искаш да правим?
Искаш ли да останеш в Истанбул? - Аз - в Истанбул? Разбира се, че не.
Отивам в Мерсин. Там, където съм роден.
Не се притеснявам.
Добре.
Идваш ли с мен?
Аз съм.
Добре.
Какво прави Памук?
Искам да говоря с нея.
Как ще го направим?
Ще се срещнем утре на автобусната спирка.
Оттам отиваме в Мерсин.
Ти,
твоята дъщеря и аз.
Кога? - В 12 часа.
Там, върху планината... Там има запален огън.
Соколите летят над неговата мъждукаща светлина.
Дали всеки, на който му липсва най-скъпият човек,
е така полудял, както аз?
Аз съм безкрайно тъжна.
Дано моите врагове ослепеят.
Аз полудях.
Нека планината се наслаждава вместо мен.
БИРОЛ ЮНЕЛ
СИБЕЛ КЕКИЛИ
КАТРИН ЩРИБЕК
ГЮВЕН КИРАЧ
МЕЛТЕМ ЗЮМБЮЛ
Оператор: Райнер Клаусман
Сценарист и режисьор: Фатих Акин